BRUDENS FAR 2
- Nina, de kan komme når som helst! - Vi kommer nu.
Brudens far... Det er utroligt, men det er faktisk barnemad -
- sammenlignet med det sidste år. Brylluppet tog hårdt på mig -
- men så vendte alt tilbage til det normale, og sådan kan jeg lide det.
Da støvet havde lagt sig, indså jeg, hvor godt jeg havde det.
Jeg havde et dejligt hjem fuld af minder, som var betalt og det hele.
En kone, som jeg stadig elskede højt.
En datter, som kunne klare sig selv og havde et lykkeligt ægteskab.
En søn, der blomstrede i folkeskolens sidste år -
- og en hårdtarbejdende svigersøn, som tit måtte rejse udenbys.
Livet var herligt. For første gang følte jeg mig ovenpå.
Så slog det mig. Kun fem år forude vinkede friheden.
Snart havde jeg et barn, der var gift, og et, der gik på universitetet.
Hvad ville jeg bruge al tiden til?
Lige, hvad jeg havde lyst til.
Måske kaste mig over fluefiskeri.
Rejse til eksotiske steder, bestige Mount Everest. Jeg havde det skønt!
Men så fik jeg lussingen.
Det var, som den vittighed: ''De, der tror, den er hjemme, træder frem.''
''Stop en halv, George Banks''...
Det hele begyndte for et års tid siden.
Ni måneder, for nu at være præcis.
Jeg var på vej hjem på en perfekt efterårsdag.
Bladene var gyldne, luften frisk, og jeg syntes, livet var pragtfuldt.
Ja, jeg var en lykkelig mand.
- Far, har du hørt det? - Hvad?
- Det ville hun ikke sige. - Telefon!
Hvem ville ikke sige det?
- Tror du det samme som vi? - Hvad foregår der egentlig?
Bryan bad os komme kl. seks. Han og Annie har noget vigtigt at fortælle.
Det er en af de stunder. Jeg kan mærke det...
Hej, skat! Bare rolig. Der er garanteret ikke noget galt.
- Hvor ved du det fra? - Det ved jeg bare.
Jeg ved det egentlig ikke. Jeg ved det bare.
Vil du have en drink?
- Annie skal vel ikke arbejde østpå? - Det er nok ikke noget med arbejdet.
George, vil du ikke have lidt vin?
Hun talte om forflyttelse. Og jeg ville blive ulykkelig.
- Kan det virkelig være rigtigt? - De bor langt nok væk i forvejen.
- Det er lige om hjørnet. - Men trafikken...
Nu er de her. Det eneste ord, jeg ikke vil høre, er ''Boston''!
Først lover de at komme hjem på forlængede weekends.
Til sidst er vi blot navne på julekortlisten.
''Slægtningene i Californien''...
Sortseeren slår til igen.
- Hej! - Så er vi her!
Der var min Annie. Jeg måtte altid minde mig selv om, at hun var gift.
I mine øjne var hun stadig en tøs, der legede far, mor og børn.
- Har du det godt? - Ja!
Hun har aldrig set bedre ud!
- Hvordan går det på arbejdet? - Fint. Der er travlt, men det går fint.
- Kan du se? - Hej, svigerfar... undskyld, George.
Når bare min datter ikke flyttede 3000 miles væk -
- måtte hendes mand kalde mig lige, hvad han ville.
Mod min vilje var jeg kommet til at holde lidt af Bryan MacKenzie.
Hvor ser det lækkert ud. Jeg er dødsulten.
Hvad ville du fortælle os, Annie?
- Skal vi ikke spise f ørst? - Fortæl det nu.
Jeg har det! I har købt hus lidt tættere på os, ikke?
Er det et hus?
- Et hus er skam fint... - Ja, det er godt.
Er det et hus? Jeg troede, I skulle have et barn.
Hold da op!
- Det gjorde vi også. - Det troede jeg også.
Det var det, vi håbede.
Fortæl dem det.
Jeres ønske er gået i opfyldelse. Jeg skal have barn!
Jeg havde aldrig brudt mig om ham Bryan MacKenzie.
Min lille pige legede far, mor og børn, og så vovede han...
Hvad siger du så, far?
Tillykke.
I lige måde!
Tillykke...
... Bedstefar!
Først stjæler lømlen min datter. Så gør han mig til bedstefar!
Hun er sat til at føde den 26. juli. Det er et godt, lige tal.
Det bliver bagende varmt, men det gør nok ikke noget.
Tænk, at lægen, der tog imod Annie, skal tage imod hendes barn.
Skat, det er bare fantastisk.
George, jeg har fået en fantastisk idé.
Skal vi få Franck til at arrangere barselsgildet?
- Franck... - Som en tjeneste.
- Jeg troede godt, du kunne lide ham. - Det har jeg aldrig sagt.
Jo, du har. Til festen roste du ham til skyerne.
Jeg mente det ikke. Jeg vil ikke stifte ny gæld.
Jeg har lige betalt brylluppet færdigt. Hvor er mine mavetabletter?
Bare rolig, skat. Det var kun en idé. Hvad er der egentlig i vejen?
- Du tér dig jo misfornøjet. - Hvem tér sig?
Er du ikke glad for, at din datter skal have et barn?
Nej, bedstemor.
- Hvorfor ikke? - De har ikke råd til et barn.
Børn koster penge... mere med årene.
De har ikke noget på kistebunden. De har ikke engang nogen kiste.
- Hvordan vil de få plads til et barn? - De har flere penge, end vi havde.
Hvad forstand har de på børn? Annie er jo kun et barn.
Hun har taget den første den bedste -
- og får barn, før hun gør karriere. Hvorfor er jeg den eneste feminist?
Jeg tænkte på noget! Jeg er dreng. Jeg har hverken skæg eller arbejde -
- men jeg skal være onkel. Lidt langt ude, ikke?
- Endelig en, der tænker ligesom mig. - Ja, et barn på 12 år.
Sally! Nu skal du bare høre. Ved du hvad?
Det er bare så spændende. Jeg skal være bedstemor.
Stakkels Nina. Hun levede på en livsløgn.
Jeg var ikke moden til at være bedstefar. Som om det var ''bedst''.
George er lykkelig!
Bedstefædre går med cardigans og høreapparat. Jeg gik med gummisko.
Jeg var lidt ude af form, men jeg var ung. Og jeg kunne bevise det!
Tag den hellere med ro, bedstefar.
- Har du listen? - Ja. Er alt i orden?
Følgende mænd er ældre end dig.
Paul McCartney, Rod Stewart, Jack Nicholson...
- Han er hele otte år ældre. - Jack Nicholson er toptjekket.
Mick Jagger, Robert Redford, Bob Dylan, Warren Beatty og Bill Clinton.
- Men kun 31 dage... - Hallo! Yngre er yngre.
Jeg vil gerne se yngre ud. Det er nok noget med håret...
Det er lidt kedeligt. Det skal bare peppes lidt op her. Være smart.
Barnemad.
- Ung, ikke? - Totalt! Det sidder lige i skabet!
Lige i skabet?
Hejsa...
Hejsa.
George, hvad er det, du laver?
- Hvad siger du så? - Er det permanent?
Hvis du vil have det. Den nye, yngre og stærkere George Banks!
- Jeg ligner ham, du blev gift med. - Ja, på en måde.
Det får også dig til at se yngre ud. Hvor er Matty?
Han spiser hos Cameron.
Så er vi helt alene. Kun dig og mig i det gamle hus.
Hvad fik dig dog til at gøre det?
Jeg ville se ud, som jeg har det. Ava var vild med det.
- Ava? - Hende, der lavede det.
Hun sagde, det gør mig meget yngre. Nina, hvor er du dog smuk...
Er jeg det? Tak, skat...
- Hvad har du i posen? - Noget til dig fra Victoria's Secret!
- Jeg oprettede en konto til dig. - Er du blevet vanvittig, skat?
- Glem det! Jeg er bedstemor. - Du er ikke min bedstemor.
- Hvad går der dog af dig? - Må man ikke elske med sin kone?
Hvad mener du med at elske?
Hvad tror du?
Det er virkelig den nye, forbedrede George Banks...
- Har vi ikke lige fået taget lavet? - Huset er ved at falde fra hinanden.
Først gik varmen, så røg gassen, og så frøs rørene til...
Nogle gange får jeg bare lyst til at slippe væk fra det hele.
- Hvad tænker du på? - Jeg har en overgenial idé.
Vi sælger skidtet. Jeg mener det!
Sidste år ville du begraves i baghaven, og nu vil du sælge?
Matty er i skole til klokken seks. Vi arbejder begge to.
Lad os komme af med det. Lad os være eventyrlystne, slappe af.
Men så har vi ikke plads til barnet.
Det er ikke vores barn. Det skal ikke have sit eget værelse.
- Hvad med Matty? - Han ville elske at bo ved stranden.
Stranden? Hr. Solfaktor 40! Vil du nu pludselig bo ved stranden?
Du har altid villet bo ved havet! Hullet i taget er et tegn...
Vi kunne sælge huset på nul komma fem. Det er et drømmehus.
Vi kunne købe en lejlighed, købe en båd, tage ud at rejse.
- Jeg kunne købe en Harley. - Det har været en stor dag for dig.
Først fik du farvet håret, og så... det her.
Jeg synes bare, vi skal overveje det.
- Lover du at gøre det? - Lover du at vaske det stads ud?
Okay, vi laver en aftale.
Hvis der er mere, der går i stykker, sælger vi huset. Det lover jeg.
To uger senere gik termitterne til angreb.
TIL SALG
Så vi aftalte at prøve at se, om nogen bed på krogen.
Der gik fire uger uden et eneste bid.
Men en lørdag morgen var den der. Og det var en ordentlig krabat.
- Det er mr. og mrs. Habib. - Goddag.
- Det er min søn og hans kammerat. - Vi god lide hus. Hvornår I flytte?
Familien Habib vil købe.
Vi bruge hus onsdag otte dage.
Min kone købe blomstertallerkener. Vi betale godt.
For huset? Mange penge?
For tallerkener. For hus vi betale pris, ikke mere.
Men vi bruge huset onsdag otte dage.
Det er om ti dage. Det er lidt hurtigt...
Jeg ved ikke, om vi kan nå det...
Undskyld.
Sig, jeg betale mange penge, hvis han sælge nu. Stor bonus.
Mr. Habib betaler rundhåndet for ulejligheden ved at flytte så hurtigt.
Tal hellere med mor.
- Hvor rundhåndet? - Er 15.000 dollars rundt nok?
Det er et historisk salg, George.
1000, 2000, 3000...
... 4000, 5000...
... 6000, 7000...
Jeg gav ham hånden og lovede at flytte inden 10 dage.
Pas på tallerkenerne!
Problemet var bare, at jeg ikke turde fortælle Nina det.
Pragtfuld champagne! Dom Perignon... Hvad fejrer vi?
Ja, hvad fejrer vi egentlig?
Det er bare første gang, familien er samlet, siden det med babyen.
- Hvor sødt. - Har I tænkt på nogen navne?
Hvis det er en dreng, skal han hedde Cody, Cooper, Riley eller Wyatt.
Som Wyatt Earp...?
- Kan du ikke lide det? - Det er bedre end Cooper.
- Eller Riley. - Hvad hvis det bliver en pige?
Så er vores yndlingsnavn Chloe.
- Det er jo ikke engang amerikansk! - Ja, det er vi godt klar over.
Vi kan også godt lide Phoebe, Sophie og Lucy eller Fanny.
Har I overvejet familienavne?
Den første søn burde blive opkaldt efter sin farfar.
Det behøver ikke være John. Bare et navn fra min familie.
Vi har en Andrew, en Melville, en Jacob...
- Jake er et pragtfuldt navn. - Deres liste er da fin.
Ja, bare det lyder godt sammen med MacKenzie.
Jeg troede, barnet skulle hedde Banks-MacKenzie.
Cooper Banks-MacKenzie lyder jo som et advokatfirma.
- Ja, det er forfærdelig langt. - Skal barnet ikke have to efternavne?
Vi har ikke besluttet noget.
To efternavne er meget. Ingen af os vil give slip på vores navne -
- så vi overvejer et helt andet efternavn.
Andet? Som Smith eller Jones?
- Det skal være fra vores navne. - Hvilke navne kan man lave?
Vi kan bedst lide Zinman, Zenkman og Mannis.
Jeg kan altså få et barnebarn, der hedder Sophie Zenkman?
Jeg har en enkel løsning!
Matty fører jo jeres navn videre -
- så vi skrotter Banks-MacKenzie og satser på MacKenzie?
- Eller skrotter MacKenzie. - Det ville da være fjollet.
- Ikke mere end at stryge Banks. - MacKenzie er et godt familienavn.
Barnet er da lige så meget en Banks som en MacKenzie.
Sig noget. Skift emne!
- Jeg har for resten solgt huset i dag! - Hvabehar, kære?
Da du var ude at købe ind, solgte jeg huset.
Tillykke. Hvor flytter I hen?
Vi er ikke sikre endnu, men vi overvejer stranden.
Vi er jo ikke engang begyndt at lede!
- Har du solgt huset? - Hvorfor græder hun?
Jeg troede ikke, de virkelig ville sælge huset.
Jeg troede bare, det var endnu en grille ligesom håret.
Jeg troede ikke på det. Jeg elsker huset...
Jeg havde regnet med, at vi ville få længere tid.
Vi har mindst 90 dage til at flytte, ikke?
- Du kan få presset det op til 1/2 år. - Matty, hvad foregår der?
- Må jeg rejse mig? - Nej, det må du ikke.
Jeg fik 15.000 for at være ude om 10 dage.
Jeg håber, du tog slog til.
De fik mors yndlingstallerkener med i købet.
Nina var ikke begejstret over den korte frist, men affandt sig med det.
Hun lod mig endda sove i soveværelset den sidste nat.
Og vi kunne låne MacKenzie'ernes hus, mens de var på krydstogt.
Skal jeg ikke fotografere dig ved stakittet?
Nej.
Du ser skidt ud.
Jeg har det ikke godt. Jeg havde ikke troet, det ville tage så hårdt på mig.
Jeg er svimmel.
De er fra det træ, som vi skar vores initialer i.
- Tog du et billede af træet? - Kun en rulle, skat.
- Hvad er det? - Mit dørhåndtag. Det er et minde.
Er vi familien Schmaltz? Hold så op. Vi er på vej mod større og bedre ting.
Hvad skal vi med en gammel rønne? Se den lige.
Vi må gøre én ting til, før vi tager af sted.
- Jeg graver ikke papegøjen op. - Nej, ikke det.
- Hvor mange gange har vi spillet? - Cirka tusind.
- Jeg kan huske den allerførste gang. - Det kan jeg også.
Du var fire år.
Du havde et rødt bånd i håret.
Se, far! Jeg kan drible!
Bravo, min pige!
Undskyld, jeg forstyrrer.
Har du nøglen?
Ja, lige her. Jeg ved, jeg har den.
Det er min datter Annie. Vi fejrede hendes bryllup her.
- Nøglen? - Jeg har den... et eller andet sted.
Gav jeg den til...? Undskyld.
Her er den. Værsgo.
- Huset er dit. - Held og lykke, Banks.
Perfekt timing. Vi var lige på vej ud!
- Har I travlt? - Nej, slet ikke.
Velkommen! Lad, som om I er hjemme.
Hundemaden står i køleskabet. Du kan vel godt huske hundene?
De har heldigvis glemt dig... Kom her, mine skattebasser.
- Jeg kommer til at savne jer. - Se, George. De gør ikke noget.
Nu skal I gøre, som onkel George og tante Nina siger.
Hej med jer.
Ja, ja. Så et sidste kys, din kælepotte.
Nu går vi!
Bare tag, hvad I vil have!
Hav det rigtig godt!
Bare send limousinen tilbage.
- Gør noget. De ser ulykkelige ud. - Bare rolig, gutter. Onkel George...
Rolig. Han gør jer ikke noget.
Det viste sig, at hundene godt kunne huske mig.
En lang nat ventede. Kun os fire i MacKenzie'ernes store villa.
''Luksuslejlighed med udsigt over marinaen. Smukke spadsereture.''
- Fik du ikke Pepto Bismolet med? - Er du stadig dårlig?
- Jeg kan ikke ryste det af mig. - Du trænger bare til søvn.
- Sig, de skal hoppe ned. - Hop ned!
Kom så. Ned med jer.
Jeg må ligge ned. Ryk dig. God hund.
- Skal jeg sove stående? - Bare skub dem ned, skat.
Okay, gutter. Flyt jer så.
Jeg vil ikke skrue bissen på... Kom så. Jeg mener det. Smut!
Ned fra sengen...
Poterne væk fra min kone!
Giv dem sengen. Jeg sover i et af de syv andre soveværelser.
Jeg vil ikke ligge her alene. Jeg har det ikke godt.
- Fint. Jeg sover på gulvet. - Tak.
Jeg har en idé. Når de sover, løfter du dem bare ned.
Ih, ja. Sig mig, er du vanvittig? Ræk mig en pude.
FORANDRINGEN - kvinder i overgangsalderen
DEN TAVSE OVERGANG
Hvor er jeg dog naiv.
- Nu ved jeg, hvad der er galt. - Hvad er det?
Tænk, at jeg ikke har indset det.
Jeg er i overgangsalderen.
Nina, det kan ikke være rigtigt. Min mor var i overgangsalderen!
Netop. Hun var nok på min alder. George, jeg har alle symptomer.
Jeg har ikke fået menstruation, jeg er pylret, varm og svimmel.
- Vi er jo stadig... - Nej, vi er ikke så unge, som du tror.
Vi er ikke nødvendigvis gamle. Man ældes ikke, som man gjorde førhen.
Men kvinder i min alder reklamerer for opkvikkende midler og gebisser.
Det passer. Og gæt, hvem jeg så på forsiden af Longevity Magazines?
- Barbara Bush. - Peggy Lipton.
- Fra ''The Mod Squad''? - Det er en kendsgerning, George.
Gør mig en tjeneste, skat. Lad være med at lade, som om det ikke sker.
- Er jeg nødt til det? - Ja!
Du har været helt forandret, siden vi hørte, at Annie var gravid.
Jeg ved godt, at du er lang tid om at kapere den slags ting.
- Men jeg savner den gamle George. - Lige dét ord!
Jeg savner den vidunderlige George, som jeg var gift med. Jeg er bange!
Du farvede dit hår, solgte vores hus. Skal du nu have en 19-årig kæreste?
Mænd gør den slags ting.
De vil ikke ældes med deres koner, så de får nye, yngre koner...
Ja, så jeg farver hår, vil flytte til havet og vil ikke være bedstefar.
Men jeg har aldrig drømt om ikke at tilbringe resten af mit liv med dig.
- Mener du det? - Ja.
Undskyld, jeg har været sådan en torsk.
Det er i orden. Jeg er vant til det.
Godnat.
Fortalte lægen ikke, hvorfor jeg skulle med? Der er vel ikke noget galt?
Det er ren rutine. Jeg har ikke været i overgangsalderen før.
Han vil nok bare forberede os, medmindre blodprøven viser noget -
- som er så forfærdeligt, at du skal være her, hvis jeg nu bliver hysterisk.
Hvad sagde han helt præcis?
At han synes, det ville være klogt af os at komme begge to.
Det er garanteret ikke noget alvorligt... håber jeg.
Nina gik aldrig op i limningen. Jeg plejede ikke at være den rolige.
Jeg vidste ikke, hvad lægen ville sige -
- men jeg var alt andet end forberedt på det chok, jeg fik.
Vi har undersøgt Ninas blod.
Jeg støtter dig. Du kan stole på mig. Vi klarer det sammen, okay?
Hvad er det? Vi kan godt klare det. Hvad fejler hun?
Ikke noget.
Det er i hvert fald overstået om ni måneder...
I skal have barn!
- Hvabehar? - Nina er gravid.
Gravid?
Og hvem, om jeg må spørge, er faderen?
Din bedrageriske Mata Hari! Vi har ikke gjort det i seks uger!
Jeg har ikke været mig selv. Hvordan er det sket, Nina Dickerson?
Hvorfor bruger du mit pigenavn? Har du glemt eventyret i køkkenet?
Det var ingenting! Det var kun et øjebliks vanvid.
Ved du, hvor mange øjebliks vanvid jeg har taget imod?
Phil, jeg skal være bedstefar. Det sker ikke for mænd i min alder.
Picasso fik børn, da han var over 70!
Picasso! Tidernes eneste mand, der fik børn, da han var langt over 70.
Han var kunstner. De gør, hvad de vil. Jeg er kun en almindelig gut.
Almindelige gutter får ikke børn i min alder!
Jeg har lige vænnet mig til at skulle være bedstefar.
Sådan, mr. Banks!
- Nu skal jeg hjælpe. - Sådan.
- Undskyld, jeg er bare... - Chokeret. Det er vi begge to.
Sådan har jeg det også, skat. Jeg kan bare ikke fatte det.
Du tror ikke, han kan tage fejl, vel?
Han brugte vist ikke en hjemmetest... nej!
Skat, det her er helt sikkert... ved at ske, George.
Det er en stor mundfuld. Vi fordøjer den lige, ikke?
Mor holder tæt, ikke?
Sagde hun ordet ''mor''...? Det var en helt uventet drejning.
''Bedstemor får barn''. Jeg kunne se overskriften for mig.
Man skulle have troet, at det her chok ikke kunne overgås... men nej.
Det er lugten af muskolie.
Mr. og mrs. Banks! Min yndlingsfar til bruden.
Tænk, at vi skulle møde jer her. Det er vores andet hjem.
Jeg arbejder altid på mig selv. En lille hudklemme, en fedtsugning.
Spejlet skriger: ''Nu er den gal igen!'' Så jeg kommer her og vupti... Cher!
Og jer? Intet galt? Helbred godt?
Ja, vi har det helt fint. Der er ikke noget at melde.
De glemte Deres prænatal-vitaminer -
- og brochuren om at blive mor igen -
- og ultralydbilledet. Deres babys første billede.
Det første billede af babyen? Du er vel ikke... gravød?
Jo, det er jeg!
Ja, jeg har lige hørt det.
Det er jo vidønderlygt. Brydens mor er gravød.
- Hold da op! - Mazel tov, mrs. Banks.
Annie er også gravid!
Sig, det er løgn! Mor og datter gravide på samme tid?
- Det er jo fantastisk. Smart. - Jeg tror, jeg besvimer.
Det gjorde han før.
Hør. Lad mig ordne barselsfesten. Howard, ræk mig bogen i en fjært.
Nej, Franck. Ikke flere fester.
Du er og bliver en dødbider.
Alle fester har en lyseslukker derfor inviterede vi dig.
Lyseslukker lyseslukker.
Alle fester har en lyseslukker derfor inviterede vi dig.
George Banks Det er dig!
På andet omkvæd af lyseslukker blev jeg svimmel. Jeg vågnede i bilen.
Nina strålede af lykke. Hun så så rolig ud.
- Du kan ikke fange mig! - Vent!
Skat, hvordan har du det med det?
- Jeg vil have en hotdog! - Det kan du ikke få!
De har ingen. Josh!
Jeg har det herligt med det! Jeg er helt klar.
- Er du? - Ja.
- Kan vi holde til at få et barn? - Tænker du på graviditeten?
- Den kan jeg godt holde til. - Det var en lettelse.
- Jeg tænker på de næste 18 år. - Du har selv sagt, vi er så unge.
- Du sagde selv, vi var gamle! - Åbenbart ikke for gamle.
Bare fordi man går i gummisko, er man ingen teenager.
I motionscenteret var der 60-årige, der var i bedre form end mig.
- Er vi for gamle til det her? - Jeg troede, vi var ved målstregen.
Nu står vi på startlinjen igen. Og vi bliver de ældste forældre nogensinde.
Tilsammen er vi næsten 100 år! Men jeg er helt klar.
Afbrudt nattesøvn, madning, bleer, barnesæder, børne-tv, bræk...
Hej, skat!
Gik det godt?
- Hvad sagde lægen? - Er tv'et stadig gået ned?
- Mor, jeg kan godt tåle at høre det. - Blodprøverne var fine.
- Godt! - Jeg er ikke i overgangsalderen.
Det er du også for ung til. Fandt han noget?
Ja, der var en lille ting.
- Hvad? - Tro det eller ej, men far og jeg...
- Vi skal have barn. - Vi er gravide!
Helt ærligt. Det er overhovedet ikke morsomt.
Tænk bare, hvis det passede! Det kan ikke passe.
- Mener du det? Er du gravid? - Fødslen er sat til den 4. september.
Perfekt timing... Vi må også af sted.
- Mor, er du gravid? - Det var ikke planlagt.
Hvem kunne have anet det? Det var en regnfuld eftermiddag.
Vi var alene hjemme.
Det ene førte det andet med sig, og pludselig så...
Far!
Jeg havde lyst til at grave mig ned under sofaen.
- Din gamle krybskytte! - Bare jeg havde en pistol.
Det hele var hans skyld.
Hvad skal jeg sige? Jeg havde ikke troet, vi blev gravide samtidig.
Jeg er ikke ked af det. Jeg må hente en Kleenex.
- Annie, du må ikke græde. - Hun er lidt uligevægtig for tiden.
Hvad bliver vores børn? Ikke bror og søster.
- Det bliver vores barns kusine. - Nej, jeres barns onkel eller tante.
Men vores barn vil nok kalde os ''bedste'', når vennerne er der.
For vi er over 50, når det går i børnehave -
- og sidst i tresserne, når det bliver student. Det bliver sjovt at se.
Hvis vi kan se til den tid.
Men vi kan komme billigt i biffen. ''Et barn og to pensionister, tak''...
Det vil elske at bo på plejehjem. Og det kan bare komme sent hjem.
- For vi kan ikke høre noget, vel? - Netop!
Hvor er du bare morsom og følsom.
Tak, fordi du spørger, hvordan jeg har det. Jeg skal jo føde barnet.
Du har ret.
- Hvordan har du det? - Jeg ved godt, hvor gammel jeg er.
Jeg har en gift datter. Men alligevel er jeg altså blevet gravid.
Og det er ikke ligefrem nogen verdensrekord!
Så for at besvare dit spørgsmål... Jeg er meget glad.
Jeg er glad, og jeg er nervøs -
- og jeg føler mig... meget alene.
Nå, men hej, skat. Jeg er nødt til at løbe.
Tusind tak, Bryan.
Gør mig en tjeneste! Hold dig væk, Banks!
Jeg fulgte efter, men forgæves. Jeg ringede, men hun svarede ikke.
Når hun kaldte mig ''Banks'', var der altid fare på færde.
Heldigvis lod min datter sin far overnatte.
Men jeg kunne ikke sove.
Jeg var bange for ikke at kunne magte endnu et barn.
- Hej, far. Jeg elsker dig. - Løb ind til mor.
- Mit hus! - Farvel, hus...
Stop, stop!
- Stop. - Stop!
- Er der noget galt? - Du sagde ikke, du rev det ned.
- Du spurgte ikke. - Tanken havde ikke strejfet mig!
Når du ikke vil have huset, så sælg det til mig! Jeg har stadig checken.
Det går vist ikke. Jeg smadre hus, bygge to i stedet. Dejligt stykke jord!
Mr. Habib, det er ikke et stykke jord. Det er mit hjem!
Jeg vil ikke køre mit spædbarn hjem til en lejlighed ved stranden.
Jeg vil køre ned ad den gade...
Jeg vil køre ind ad den indkørsel, og jeg vil dytte i mit horn!
Ja, ja.
Mr. Habib... Kan du se den gangsti?
Jeg lagde fliserne her med mine bare næver...
Jeg såede græsset.
Jeg byggede stakittet.
Jeg smadrede den rude med en frisbee!
Jeg malede de her skodder.
Du må ikke jævne mine minder med jorden.
Jeg beder dig... Sælg mit hus tilbage til mig.
Hvor meget?
Vil du tjene på noget, du kun har ejet én dag?
Fint. Er 5000 dollars nok?
For en til dag siden sagde jeg nej til 50.000.
Kun for halvdelen. Hvis du fordobler, skal jeg overveje det.
Skal jeg tage lån i noget, som jeg ejede i går?
Det må du selv om. Din sti, dit stakit. Dine minder.
Du ved ikke, hvad du forlanger. Jeg er jordens største fedtsyl.
Så flyt dig, for hus skal ned.
Tilbage til arbejdet! Kom i gang!
Klar til at gå i gang.
Stop!
Du vinder. 100.000 dollars...
Det var tæt på, George! Skriv den til ''Habib Group''...
... ''Inc.'' Udmærket.
- Velkommen hjem. - Det er skønt.
- Godt, jeg kunne hjælpe. - Lige en sidste ting.
Vil du fjerne den jernkugle fra min græsplæne?
Selvfølgelig, George. Du bestemmer.
Kom så!
Jeg bestemmer, så rub neglene. Fjern den gravko!
Væk fra mine skodder! Pak jeres grej og kom af sted!
Og lad være med at jokke på blomsterne.
Jeg er hjemme!
Jeg ilede hen og sagde undskyld til Nina.
Jeg sagde, jeg havde købt en gave til barnet.
Det virkede! Et døgn senere flyttede vi hjem igen.
Før vi vidste af det, var det forår.
Alt blomstrede. Også kvinderne i mit liv.
Annie og Nina var begyndt at tage form. Der var ingen tvivl.
Storken var ikke kun på vej. Den kredsede over kvarteret.
For at komme ind i varmen igen, gjorde jeg det utænkelige.
Jeg hyrede Franck til at lave en dobbelt barselsfest.
Det var perfekt. Og som prikken over i'et fik vi besøg af to gæster fra Wien.
Nina viste det nye barneværelse frem, og Franck gav gode indretningsråd.
Nu skal I bare høre.
Jeg ville gøre vinduerne større og lukke sollyset ind.
BABYSUITEN
Snart begyndte ombygningen på det, som vi havde døbt ''babysuiten''.
Vi gik lidt over stregen. Det var ikke kun Francks skyld -
- selv om jeg prøvede at give ham skylden.
Nina og Annie havde det fint, og de var begge to kæmpestore.
Vi havde alt, hvad man skal have: Kramper i benene, rygsmerter.
Og kvinderne havde det værre.
Hvad vi ikke havde forventet, var et uventet besøg en aften.
- Hej, far. - Er alt i orden?
Ja...
Vi har haft et skænderi. Jeg vidste ikke, hvor jeg skulle køre hen.
- Har jeg vækket mor? - Nej, hun sover.
- Vil du... du ved...? - Ja, jeg vil gerne tale om det.
- Jeg kan også rede op på sofaen. - Nej, det er i orden.
- Vil du have en? - Nej tak.
Nu skal du høre. I dag kaldte chefen mig ind -
- og sagde, at jeg var hendes mest lovende medarbejder.
Så sagde hun, at hun skulle vælge en person -
- der skal være med til at designe Bostons museum. Hun valgte mig.
- Det er jo fantastisk. - Ja, og jeg er vild med Boston.
- Skal I... - Flytte til Boston, ja.
Lige efter fødslen. Til oktober.
Bryan og jeg har hele tiden vidst, at det var en mulighed...
Men da jeg fortalte det, så han helt forkert ud i ansigtet.
Det er en drømmechance. Og vi skal til Massachusetts, ikke Mars!
Vil Bryan ikke af sted?
Han ved godt, at det er fantastisk for min karriere -
- men han troede ikke, jeg ville af sted.
- Det er... - Vanvittigt!
Under hans bløde og forstående 90'er-facade -
- banker et gammeldags mandehjerte, der vil sidde i f ørersædet.
- Sagde du det til ham? - Ja.
Han sagde, jeg var skør, og at han kun mente -
- at det var vanvittigt at flytte til en kold fremmed by med en nyfødt -
- og at jeg skulle tænke på, hvor tungt vores forældre ville tage det.
Jeg vidste, at du ville forstå mig.
Du har altid sagt, jeg skulle følge mine drømme.
Er det urimeligt, at jeg vil af sted? Hvis du synes det, bliver jeg.
Gør det. Det er ikke den mørke middelalder. Det er en kort flyrejse.
Det sagde jeg også.
Sagde Bryan ikke, at han ville flytte med dig?
Ville du ikke gøre det samme for ham?
Det må være ham.
Jeg er godt klar over... Har du fortalt din far det?
- Undskyld, George. - Tal I bare. Det er jeres sag.
Jeg indså, at hvis jeg havde fået sådan et tilbud, ville du følge med.
- Ja, det ville jeg. - Så jeg gør det samme for dig.
Skat, det må du undskylde.
- Du må ikke blive bitter. - Jeg kan sagtens arbejde i Boston.
Og du må aldrig blive bitter på mig.
Så tager vi af sted.
Babyen har hikke.
- Kan du mærke det? - Boston...
Da jeg så dem køre væk, mærkede jeg en velkendt mavesmerte -
- som jeg altid fik, når jeg gjorde noget ''for deres eget bedste''...
Så kom jeg til at tænke på barn nr. tre og 25 år til med den slags stunder.
Og pludselig blev jeg meget træt.
Jeg skal nok klare det igen. Det er jeg sikker på.
Hvis den går rent ind, bliver jeg årets far.
Nej, den skal bare ramme.
Vi nåede til juli.
Det var den varmeste måned i L.A. i over 50 år.
Nina manglede fire uger, og Annie var gået over med to dage.
Franck arbejdede i døgndrift på værelset.
Der var fuld fart på. Især da Annie flyttede hjem.
Bryan skulle til Japan, og lægen sagde, der var en uge tilbage -
- så Bryan afleverede hende hos os.
Jeg havde to højgravide i huset i århundredets værste hedebølge.
De købte ekstra klimaanlæg og gjorde vores hjem til byens eneste iglo.
- Hvordan har I det? - Retter du lige på min pude?
Stik lige puden op under min fod.
- Saftevand? - Ja tak.
Gider du lige klø mig på min venstre ankel?
Jeg sprang som en loppe. Jeg bandt deres sko, gav dem massage -
- lakerede deres tånegle og kørte byen rundt efter mad.
Jeg skal hente mad!
Matty, hold skansen, mens jeg er væk.
Skru op for luftkølingen!
I har nummeret på min personsøger.
Luk døren!
Sådan. Så er der serveret.
- Thai-nudler med kylling. - Det er mig.
En taco grande, ekstra ris, ingen bønner.
- Røget laks og flødeost. - Tak, far!
Godt, hvor er fars?
Som dagene gik, og intet skete, steg spændingerne.
Jeg holdt øje med Annie, som var hun en tidsindstillet bombe.
Av!
Av. A-V.
Godt ord.
20 point...
Hver nat lå tøjet klar. Vi var som brandmænd... altid klar til udrykning.
Jeg sveder tran.
Så er det nu.
Tag det helt roligt!
Jeg har indtegnet de forskellige ruter til hospitalet. Hvad er klokken? 23.36.
Så tager vi... 23.36... Plan F... rute B...
Vi er fremme om 17 minutter. Der er styr på det hele!
Hvad er det, jeg har på?
Min skjorte.
- Hvad skete der? - Undskyld. Falsk alarm.
- Det er i orden. Bare rolig. - Det skal du ikke tænke på.
Vi var hjemme ved daggry. Pigerne faldt i søvn -
- mens jeg tog på arbejde.
Halløj. Det er stofdag!
Hej, George!
Jeg var glad for, at Franck var der. Men jeg vidste ikke, hvad han lavede.
Så er der baby-træning. Gør jeres baby sund.
Det er godt!
Lille tinsoldat. Glad tinsoldat! Til højre!
Og nu går vi til den!
Skrub så af! Dig vil jeg ikke ha'! Op med benet!
- Hvilken slags is? - Det er nu.
Godt. Jeg har stadig tøj på.
Hvor er mit kort?
- Glem nu ikke kufferten. - Nej.
Far, nøglerne!
Jeg burde kende forskel på veer og forstoppelse. Undskyld, mor.
-''Mor''? - Det forstår jeg godt. Jeg lægger mig.
Jeg snupper lige en lille én på øjet.
Hvor har du været? Jeg skal på lejrskole.
Jeg havde ikke sovet i to døgn.
Hav en god dag, George.
Godnat...
Hallo! Farmand er hjemme! Vi har en overraskelse.
Jeg kan desværre ikke blive, George, men jeg nåede at få en forkølelse.
- Kom så. Kridt fusserne! - Jeg orker ikke at kridte noget.
Barnesuiten er færdig. Fra nu af slipper du for mig.
- Holdt vi budgettet? - Tæt på, George. Luk øjnene!
Årh, din dødbider. Luk nu øjnene!
Okay, nu må du se!
Velkommen til babyland!
- Det er bedårende. - Tak!
Det er perfekt!
Når det kommer fra dig, George Banks, betyder det meget.
Meget...
En hel masse...
Og her er regningen. Lad nu være med at gå amok.
Bare prøv at huske, hvordan du har det lige nu.
Vent med at se, til jeg er gået. Måske er det bedre...
- George! - Han er her, og han er vild med det!
- Godt. Der er mad. - Har hun lavet mad?
For at du skal slippe. Hun har buldret i det kolde køkken dagen lang.
- Du ser udmattet ud. - Jeg har ikke sovet i tre dage.
Jeg prøver, men så tænker jeg på dem og bliver...
Elektrisk. Jeg kender det. Ved du, hvordan jeg staver til afslappet?
- V-A-T-S-N-I-K. - V-A-T-S-N-I-K?
''Vatsnik''! Den bedste sovepille i hele verden.
- Jeg tager ikke sovepiller. - Du trænger til at hvile dig.
Du kan ikke hjælpe dem, hvis du tumler rundt.
Jeg tager heller aldrig piller, men man skal jo slappe af.
Jeg tager 1/2 Vatsnik og vågner op som et nyt energisk menneske.
- Behold dem. De er meget milde. - Milde?
- Du vil takke mig. - Så er der mad.
Vi er på vej!
Hvor er jeg glad for, du kan lide værelset. Sæt dig ved siden af mig.
- Hvordan var turen? - God.
- Hvordan har du det? - Fint. Bryan kommer hjem i morgen.
- Sker der mon noget i aften? - Det tror jeg ikke.
- Hvordan har du det? - Fint. Jeg har været hos lægen.
Det går lige efter planen. Der er tre uger tilbage.
Nå, ned med den.
Hvad er det?
Far har ikke sovet på det sidste, så jeg tager nogle milde sovepiller.
Ræk mig lige brødet.
Far?
- Hvad laver han? - Jeg har aldrig set noget lignende.
Han bad om brødet, og så gik han ud som et lys.
- Han er ikke død. Han tog to piller. - Dem begge to?
- Gav du ham sovepiller? - Han kunne ikke sove, men to!
''Vi ses om en uges tid, George''. Han skulle ikke tage to.
En halv Vatsnik, så er jeg væk. Tog han dem begge to?
- Det så sådan ud. - Han får da sovet. Giv mig en hånd.
- Skal jeg hjælpe? - Nej, lad os mænd. Tæl til tre!
Op med ham!
Læg ham ned på mig. Bevæger jeg mig?
Bliver jeg lavere? Ekstrastyrke.
- Trækker han vejret? - Ja, og han savler.
- Jeg har aldrig hørt om Vatsnik. - De er fra mit land... ikke lovlige.
De har ingen sjove bivirkninger. Jeg har taget dem i årevis.
- Der sker ikke noget. Bare rolig. - Mor?
- Hvorfor tager du så hans puls? - Mor?
Pulsen er fin. Han sover som et lille lam.
Nina! Nu sker det. Jeg mener det...
- Er du sikker? - Ja, i aften føder jeg.
Du må køre os til hospitalet. Jeg kan ikke være bag rattet.
Franck, vi har brug for dig. Vil du køre os til hospitalet?
Selvfølgelig. Ja, hospitalet. Jeg kører jer derhen.
- Bare rolig. Der er styr på det hele. - Så skynd dig!
George, vågn op! Du skal være bedstefarmand!
Nej! Jeg er hverken ægtemand, farmand eller alarm 112-mand.
Op med dig, din hvidhårede mand!
Vi kommer!
Nu kører det! Højre, venstre...
Venstre, højre, højre. Det går jo fint.
Vi er der næsten!
Det går strygende.
Det kører på Atcheson-Topeka-skinner.
Sådan, George...
Det her værelse skal piftes op. Der er ikke tid til det nu!
Vi kommer når som helst! Vi er på vej.
Se, hvem der er med! Han vil ikke gå glip af det.
Franck, det er den forkerte vej.
Drej til højre her.
- Hvordan går det i fødeafdelingen? - Godt, men skynd dig.
- George, styr dig! - Til venstre!
- Hvor? - Her!
Hallo, mand. Hvad har du gang i? Prøver du at gøre grin med mig?
Har du et problem, din taber?
Vi har ikke noget problem, det løver jeg!
''Løver''? Hvad er du? Et træ?
Ja. Meget morsomt... Du er meget skæg. I skal ikke se på dem.
Nuttet accent. Hvilken planet kommer du fra?
Planeten ''Jeg vil ikke blive plaffet ned i min bil''!
Lås dørene!
Træk vejret roligt. Langsomt.
Ja. Tak. Jeg er bare ikke vant til at lege racerkører.
Hun talte til min søster.
Se, hvem der kan gå selv!
George, nu sker det. Franck. Jeg går op med Annie.
- Du og Matty henter noget kaffe. - Den ordner vi. Okay.
Jeg skal hente prostatapatienten mr. Lemisch.
Han er lige på wc.
Mr. Lemisch...
Er De klar?
- Kan vi sætte farten lidt op? - Har du det godt?
- Der er fem minutter mellem veerne. - Hold fast. Nu kommer der fart på.
- Skal du bruge en stol? - Nej tak.
- Ses vi senere? - Helt klart.
- Hvor blev din far af? - Aner det ikke.
Rul ham ind. Jeg er klar.
PROSTATAUNDERSØGELSE
Hallo! Kender jeg Dem?
Træk vejret. Det er næsten overstået.
Okay, det værste er overstået. Det er næsten overstået, skat.
Du klarede det.
Du klarede det fint.
Se, hvem der er tilbage fra de trætte.
Far, du er vågnet!
Matthew og jeg smutter ned og henter nogle colaer.
- Hvordan går det? - Fint, indtil videre.
Vi ringede til Bryan, men han er tjekket ud, og doktor Brooks...
Vent lidt.
- Hold ud. - Brooks måtte flyve til Maine.
Til Maine?
Hej, jeg er doktor Eisenberg. Lad os se på dig.
Jeg er doktor Brooks' vikar. Og I er...?
Annies forældre. Skal du...?
Ja. Det hele ser fint ud. Så jeg ser, hvor langt det er skredet frem.
Vi venter udenfor.
Vi må skaffe en anden læge! Hun er jo yngre end Annie.
- Brooks siger, hun er fantastisk. - Det er vores datter!
Hvad nu hvis noget går galt? Hun er jo uerfaren. Og hun hedder Megan.
Ingen rigtig læge hedder Megan. Hvor mange f ødsler har hun haft? To?
341... Plus to i morges... I kan komme ind igen nu.
Veerne er stadig uregelmæssige, men de tager til.
Det kan vare nogle få timer til.
- Hun skal slappe af mellem veerne. - Går du?
Jeg er nede ad gangen. Sidekicks! Jeg sværger til dem.
- Også jeg. - De er bedst. Hvornår er det dig?
- Er alt i orden? - Ja... Det jager bare en lille smule.
- Er du næsten 40 uger henne? - Ja. Der var et jag til.
- Lad os gå ind og se på dig. - Nej, jeg har det fint.
Jeg ville få det meget bedre, hvis du lod mig se på det.
Jeg kommer om lidt. Bare rolig.
- Lægen har ret godt styr på det. - Hun er ung.
Det er du også! Men derfor kan du jo godt tegne en skyskraber.
- Sig til, når det er overstået. - Det går fint. Træk vejret ind.
- Og pust ud. - Jeg kan ikke!
Det værste er overstået.
- Er du sikker? - Ja. Nu er det næsten overstået.
Det er helt svagt.
Jeg klarer den. Det var kortvarigt, men rædselsfuldt.
Må jeg lige låne din far? Klarer du den?
- Spær min plads. - Det skal jeg nok. Skynd dig.
- Mr. Banks. Din kone har veer. - Meget morsomt.
- Hun gør sig klar. - Nej, min datter har veer.
Min kone er den klippefaste.
- Kan det ikke være falsk alarm? - Livmoderhalsen er 5 cm større.
Dit barn bliver måske født før dit barnebarn. Kan du håndtere det?
Sig tillykke til mrs. Banks, så går jeg ind til Annie.
Hvis de begge to føder inden midnat, får de samme fødselsdag.
Doktor Eisenberg... De kvinder er mit ét og alt.
Det ved jeg godt.
Jeg ved godt, det er god timing. Hvordan har Ann det?
- Godt. Hvad med dig? - Jeg har ikke pakket min taske.
Vi har ikke trænet fødselsøvelser...
- Du har veer... - Det ved jeg godt.
Klarer du den?
Bare lov mig at blive hos Annie. Hun har brug for dig.
Det skal jeg nok.
- Vi får et barn i aften. - Det ved jeg godt.
Er det ikke fantastisk?
Vi har ikke engang talt om navne endnu.
Megan, hvis det bliver en pige, og Franck, hvis det bliver en dreng.
Franck Banks... Det har en europæisk klang.
Kan du se ham med hans lille silketørklæde.
Gå ind og se til Annie. Sig, jeg har det fint og...
Veerne kommer virkelig hurtigt.
Gå nu bare. Jeg har det fint. Og se til Matty... Og George?
Nu glemte jeg, hvad jeg ville sige.
Hold ud lidt endnu.
Det var en hård omgang, hvad?
Farmand, det er lige oppeover. Er alt i orden?
- Hvordan har mor det? - Tja... du tror, det er løgn.
- Hun har ikke fået veer, vel? - Jo.
Det er lidt af en aften!
- Mere is! - Nu skal jeg! Bliv her.
Far, du burde...
- Gå ind til mor. Jeg klarer mig. - Så er ismanden her!
- Mere Is! - Jeg klarer den. Bliv du hos mor.
Hun bad godt nok om is. Jeg er tilbage om to sekunder.
Jeg finder en læge og hører, hvordan det går. Hvis du...
- Jeg går ingen vegne. - Den var god.
- Jeg har brug for dig, min ven. - Jeg er her... hvad?
- Bliver du og støtter mig? - Jeg bliver, til jeg hører barnegråd.
Jeg ved ikke, hvad jeg gør, men jeg bliver ved.
Du kan blive hos Annie, mens jeg ser til Nina, og så kan vi bytte.
- Vi er ved at blive venner, ikke? - Det tror jeg, vi er.
Nogen kalder mig herinde.
Bare rolig. Jeg ordner det.
- Jeg er vist ved at være der. - Bliv. Måske får vi brug for Dem.
Far?
Far!
- Vi flytter hende ind på fødestuen. - Jeg er klar. Kom så.
Min skat.
Doktor.
Hvad er der galt?
Dine veer er meget hyppige, og barnet er ikke glad for det.
Hjertefrekvensen er faldet. Hvis den ikke stiger snart -
- må jeg lave et kejsersnit og få barnet ud.
Din kone må føde snart, og jeg kan ikke være to steder på en gang.
Det hele går glat for Annie -
- så jeg vil gerne overlade hende til den vagthavende læge.
Det er vigtigst, at jeg bliver hos din kone. Er det i orden med dig?
Ja. Hvor lang tid tager det...?
Når først vi er på operationsstuen, kan jeg få barnet ud på et minut.
Vi klarer den.
Vi er på stue 4. Hent doktor Wagner.
- Far. Har mor det godt? - Ja. Bare rolig.
Jeg er doktor Wagner. Det er snart overstået.
- Jeg håber, det er hendes mand. - Det er det.
- Hvordan vidste du, vi var her? - Jeg så madresterne derhjemme.
Hvor er jeg glad for, jeg nåede det.
Rolig, børn. Så er vi her.
Svigerfar, hvis du...
Gå nu bare derind.
Det hjælper ikke nok. Lad os få fødslen overstået.
Vi er på vej.
Hvad nu, hvis hun ikke får barnet ud?
Det gør hun.
Ved du, hvad jeg tænkte på? Vores første stævnemøde.
Da du kom en time for sent?
Jeg kom ikke for sent.
Du kom, da jeg var på vej væk fra restauranten.
Det passer faktisk ikke. Jeg kom i tide. Jeg har fortalt det før.
- Aldrig. - Har jeg ikke?
Du sagde, jeg kunne kende dig på din røde rullekravesweater.
Jeg stod i vinduet og så dig gå om til den bageste bås.
Du var så utroligt smuk -
- at jeg ikke turde gå ind. Jeg stod bare dér -
- og så dig nippe til vandet og tale med tjeneren. Og så var jeg solgt.
Så gik du, og jeg så dig stige ind i din gamle folkevogns-boble.
Jeg så dit hår flagre ud ad sidevinduet.
Jeg blev bange for, at jeg aldrig ville se dig mere.
Det var dér, jeg nær havde kørt dig over.
- Tak, fordi du fortæller det. - Tak, fordi du giftede dig med mig.
Vi er klar.
Det blev en dreng. Vi har fået en søn.
- Hvordan har Annie det? - Helt fint.
Han er bare så sød. 3,4 kg.
- Hvordan går det med Nina? - Jeg venter stadig.
Jeg må hellere komme tilbage.
Det er vidunderligt. Giv Annie et kys fra mig.
Jeg er bedstefar.
Mr. Banks?
Der er nogen, du skal møde.
Det er en pige.
Jeg elsker piger.
- Hvordan har Nina det? - Fint. Hun klarede det flot.
Er jeg skør, eller er hun det smukkeste nyfødte barn i verden?
Hun er perfekt.
Fortæller du Nina, at hun har fået et barnebarn?
Det skal jeg nok. Tillykke.
Og... tak.
Det var så lidt.
Hej, smukke.
Svigerfar, du skal se ham!
Annie siger, han ligner dig på en prik.
Er det jeres?
- Det er en pige. - Hun er smuk.
Da jeg stod dér med min datter og mit barnebarn i armene -
- vidste jeg, at jeg ikke kunne blive mere lykkelig.
Før vi vidste af det, var der gået to måneder -
- og det var på tide at sige farvel.
Det var det.
Hej, mor.
- Skat. Tag dem med storm. - Jeg skal prøve.
Må jeg give George et farvelknus?
- Må jeg holde ham? - Ja, selvfølgelig.
To hænder!
Vi ses, George. Vi ringer.
Farvel, Megan.
Ring, okay? Jeg er din nevøs mor, men jeg er stadig din storesøster.
Her, jeg har en gave til dig.
Tak...
I må hellere skynde jer, hvis l skal nå frem, før det bliver mørkt.
Hvis I skal give barnet mad kl. 3, er klokken 6 i Boston, så bare ring.
Jeg har ikke fået kysset mit barnebarn farvel.
Jeg har dig! George er et godt navn. Det er godt og solidt.
- Han hedder vel ikke Zenkman? - Nej.
Av, han fik mig!
Gør det igen.
Vi må hellere komme af sted.
- Spænd selen. Også dig, Bryan. - Det skal jeg nok. Vi ringer i aften.
I kan ikke se ud ad bagruden, så lad folk overhale.
Det skal vi nok, far.
Pas på jer selv!
- Okay. - Okay, hvad?
Lad os gøre din fysikopgave færdig.
- Jeg skal først aflevere på torsdag. - Så lad os få et forspring.
Jeg ser ikke for gammel ud til at være din far, vel?
Du griner allerede ad mig. Hvad ventede du på?
Du kan garanteret ikke det her.
Jeg kan lære dig det. Alt muligt.
Baglæns skud. Det lærte jeg også din storesøster.
Megan, vil du se basket-banen?
Der er lys, så vi kan spille om aftenen. Kun dig og mig.